Nogle gange om natten vågner jeg til lyden af et tog.
Det brager gennem lejligheden.
Det føles, som om det løfter mig ud af sengen.
En øredøvende torden og så stilhed.
- Jeg er alene, Exley. - Jeg stopper dig.
Har du noget imod at synge?
- En sang? - Ja.
- Det har jeg ikke forberedt. - Bare prøv.
- Bare en sang...? - Hvad du har lyst til.
Når du er parat.
- Jeg kan ikke resten. - Det er okay. Det var flot.
- Hav det godt. - I lige måde.
Tak.
Jeg fornemmer en mine hos hende.
Hvilken fin mejsel kan skære åndedraget?
Lad ingen mand håne mig.
For jeg vil kysse hende.
Hun er varm.
Hvis dette er trolddom -
- så lad det være en kunst, der er legitim såsom at spise.
Vi er lige blevet færdige. Jeg er i omklædningsværelset.
Min mave har været i uorden hele dagen.
Gulvet støjede igen. Det er ikke din fejl.
Skal du med ud? Jeg går hjem. Jeg er træt.
Undskyld forsinkelsen. Harrys computer drillede.
Reese, en kvinde spurgte efter dig. Hun venter ved sceneindgangen.
- Meget elegant. - Tak, Ruthie.
Reese... Lori Lansky. Det var en flot forestilling.
Slutningen er bare så rørende. Og tyven var fortryllende.
Hej, Ray. Det er Lori.
Det var en flot forestilling.
Du skal til Niagara, ikke...? Så ses vi der.
Farvel, Ray.
Det var jo vores tyv. Må jeg byde på en drink?
- Hvem er du? - Jeg er forlagsredaktør.
- Jeg skal mødes med tyven. - Må jeg gøre jer selskab?
Det er denne vej.
- Handler det om min far? - Ja, på en måde.
- Hvad sker der? - Ikke meget.
Holder du din sti ren...? Den er på husets regning.
- Angående din far... - Altså hans skjulte manuskripter.
Hvad han putter i sin cola? Om han knepper sine pennevenner.
- Alle de grimme ting. - Gribbene har haft fat i dig.
- I er jo skånselsløse. - Vi har ikke set noget i 20 år.
- I er ikke gået glip af noget. - Han har vist en roman klar.
- Forlaget fik de to første kapitler. - For syv år siden.
37 sider med stavefejl. Redaktøren troede, han skildrede en analfabet.
Jeg tror, han er i gang med et mesterværk.
Men jeg er her ikke på grund af romanen.
Tidligt i dine forældres forhold brevvekslede de gennem tre år.
Og det her ved du nok.
Din far så sig selv som en vred amerikansk landflygtig.
Mens de bejlede, boede han i Sydfrankrig. Hvis jeg husker rigtigt -
- skrev din far de første kapitler af "People's Park" -
- mens din mor gjorde sine studier færdig her i USA.
Før din mors død sendte din far hendes breve retur til hende.
- Din mor lagde dem i en æske. - Og...?
Og efterlod dig hele samlingen.
- Og det er et af brevene? - En kopi af et tidligt et.
- Der er ca. 150 par. - Hvordan fik du den kopi?
Af din morbror. Richard var eksekutor for din mors bo.
Hvordan fandt du ham?
Jeg var med til begravelsen. Jeg håbede at møde dig der.
Jeg havde en premiere.
- Der er guf i skildpaddeskuret. - Hvabehar?
Et øjeblik.
- Så du vil gerne have brevene? - Jeg vil gerne købe dem af dig.
- Hvad tilbyder du? - 100.000 dollars.
Halvdelen, når jeg får brevene. Resten, når de bliver udgivet.
Og jeg vil gerne anbefale dig en litterær agent.
Hvor storsindet.
- Er du og din far på talefod? - Det er ligegyldigt.
- Hvorfor? - Fordi jeg ikke vil.
Tænk nu over det. Mit privatnummer står på bagsiden af kortet.
Tænk over det.
Gå med dig.
- Reese. - Rob!
- Hvad sker der? - Det sædvanlige lort.
Prøver og arbejde. Ser vasketøjet hobe sig op.
- Hvad laver du inde i centrum? - Passer en lejlighed i Bond Street.
Semipermanent sofasurfing.
- Og du er med i en forestilling. - "Et Vintereventyr" på La Mama.
Vi slutter i denne Weekend. Er du i gang med noget?
Jeg var med i en underlig Moliere-Workshop i en boksering.
Det sluttede for et par uger siden.
Jeg flytter nok til Colorado og tager arbejde på en ranch.
Rigtige mennesker, køer og lort.
Jeg hørte det med din mor. Det gør mig ondt.
- Er du okay? - Ja, jeg har det fint.
Hvis du får lyst til at tale mig fra at flytte til Colorado...
...så ring til mig.
Jeg har stadig den dumme tingest. Masser af minutter. Vi ses.
For 15 år siden syntes jeg, at han var sjov, sexet og intelligent.
Og nu giver bare tanken om at være i samme rum som ham mig kvalme.
Hvad tiden ikke gør ved folk. Godt, vi ikke fik børn.
- Har du det godt? - Ja. Hvorfor?
Du virker bare så fjern. Og du har ikke rørt din salat.
Jeg er bare lidt udkørt. Forestillingen slutter snart og alt det.
Vores gensidige roseklub skal ikke opløses, fordi forestillingen slutter.
- Skal du se din familie i ferien? - Nej.
Hvor er din forældre? Du taler aldrig om dem.
- Der er ikke meget at tale om. - Er det så galt?
Hvis du vil fejre Thanksgiving med mig, er du velkommen.
Et par venner kommer. Jeg laver græskar-pie og kalkun med fyld.
Jeg bruger min bedstemors opskrift med æbler.
- Hvad er der sket med din hånd? - Jeg slog den, da jeg fodrede Spike.
Hvordan har Spike det? Holder hun dig vågen om natten?
- Hun har det godt. - Hvor sødt, at du reddede killingen.
Jeg kunne ikke gøre det. Ikke i denne by.
Hvad er der?
- Der er ingen mønttelefon. - Du kan bruge min mobil.
Er du sikker?
- Værsgo. - Tak, Didi.
Hejsa.
Det var flot.
- Tak. - Jeg vidste ikke, du kunne spille.
- Hvor skal du hen? - Jeg skal fodre min kat.
- Bliv. - Det kan jeg ikke.
- Du kan fodre den i morgen. - Hun er syg.
Reese... Hvad er du så bange for?
Det ved jeg ikke.
Reese, det er dr. Barrett fra Saint Mark's dyreklinik.
Det gør mig ondt, men Spikes prøver viser, at hun har leukæmi.
Ring til mig snarest muligt, så vi kan drøfte en løsning.
- Jeg fik din besked. - Jeg skal have penge til hjemturen.
- Vi skal nok betale flyveturen. - Jeg flyver ikke.
- Okay. - Og jeg skal bruge kontanter.
Jeg ved ikke, om jeg kan sørge for kontanter.
Det skal gå gennem min chef. Det kan tage et par uger.
- Så glem det. - Vent nu lidt.
- Lejer du en bil? - Jeg tager bussen.
Og jeg skal bruge penge til cigaretter... og mad.
Mad skal man jo have.
Det var så det. Kan du sige, hvornår du tager til Michigan?
Jeg rejser om et par dage.
- Hvordan får jeg fat i dig? - Jeg ringer til dig.
Det vil jeg se frem til. Tak for skænken.
Held og lykke, Reese.
- Hvad sker der? - Smøgpause.
- Har du det godt? - Ja. Ved du, hvor vi er?
Lige uden for Travers City.
Hej.
- Hvem er du? - Corbit.
- Er min far hjemme? - Hvem er din far?
- Don Holdin. - Har du noget id?
Et pas eller et kørekort.
- Er det dit alvor? - Ja.
- Din fødselsdag...? - 6. april, 1980.
- Stjernetegn? - Vædder.
- Er du fra Secret Service? - Ja, nærmest.
- Han er i garagen. - Hvad laver han der?
- Der bor han nu. - Hvem bor så i huset?
- Mig og Shelly. - Hvem er Shelly?
En pige, du ikke kender.
- Du ser ikke sådan ud på billeder. - Folk forandrer sig.
- Jeg skal øve nu. - Okay.
Hvis du ser mr. Holdin, så sig, at hans bolde er rene.
Hvem er det? Corbit...? Shelly?
- Reese... - Hej, far.
Kom ind.
- Sid ned. - Jeg har siddet ned hele dagen.
Sikke en overraskelse.
- Vil du have en drink? - Ja.
- Hvad er det for nogle piller? - Det var din mors sovepiller.
Jeg tager dem sjældent.
- Hvorfor er du kommet hjem? - Jeg syntes, det var på tide.
Hvis jeg skal skrive en check, skal du bare sige til.
- Hvordan gik begravelsen? - Meget nedtonet.
Mange fans dukkede op. Men ingen selskabslege.
- Hvor er hun begravet? - Hun blev kremeret.
Din onkel Dick tog asken med til Louisville.
Fyren i huset sagde, du bor her nu.
Det er nemt. Jeg har mine bøger, min seng og mit arbejdsbord.
Jeg har fået en ny ovn.
- Skriver du? - En smule af og til.
Shelly.
Det er min datter Reese. Reese, det er Shelly.
- Reese kommer lige fra NeW York. - Sikke en overraskelse.
Værsgo.
- Bilen siger mærkelige lyde igen. - Jeg beder Corbit se på den.
Jeg lægger det her i køleskabet.
Hyggeligt at møde dig, Reese.
- Hvor er hun fra? Wimbledon? - En af mine tidligere elever.
Hun havde brug for at komme lidt væk et stykke tid.
Hun har været en stor hjælp.
- Underviser du stadig? - Jeg holdt op for et par år siden.
- Hvorfor? - Jeg blev træt.
Corbit... kom ind.
Du har vist allerede truffet min datter.
Hun bliver hos os på ubestemt tid.
- I huset? - Ja, i hendes gamle værelse.
- Hvad med Shelly? - Hun kan sove på sofaen.
- Værelset ovenpå er ledigt. - Ingen må gå derind.
Det har Shelly nok ikke noget imod.
Jeg skulle sige fra Shelly, at middagen serveres præcis 18.30.
Og hvis Reese ikke kan lide kylling, er der farsbrød -
- og bagte kartofler fra i mandags.
Sig til Shelly, at Reese godt kan lide kylling.
- Tee-tid om 55 minutter. - Jeg skal nok være klar.
- Tee-tid...? - Golf.
- Hvornår er du begyndt på det? - Jeg pusler lidt med det.
- Er Corbit også tidligere elev? - Nej.
En dag mens jeg boede i huset, kom jeg ned, og han sov på sofaen.
Det lader til, at du har dit eget lille Utopia her.
- Det fungerer fint. - Mor ville nok have undret sig.
Mary ville nok more sig over det.
- Vi ses til middagen. - Okay.
Hej...
Det varme vand virker ikke.
Skyl toilettet ud et par gange, så kommer det varme vand.
Så ordner det sig. Vandrørene.
- Nyd dit bad. - Tak.
Bare slap af.
Kig på bolden. Stille øg roligt.
Sådan. Det var smukt. Den kan du være tilfreds med.
Undskyld.
- Pis! - Hold den under koldt vand.
Hvis du kommer for at hjælpe, så har jeg styr på det.
Gider du forklare mig lidt om deres golfspil ovenpå?
- Don slår en spandfuld hver dag. - Hvor er møblerne?
Don bad flyttefolkene stille dem ud i baghaven.
Corbit, beder du bordbøn?
- Bordbøn? - Ja.
- Bordbøn? Er du ikke ateist? - Bordbøn er okay.
- Hold da op. - Hvad er der?
Jeg fatter ikke, at det er den mand, som fortalte sin seksårige datter -
- at julen var en republikansk kapitalistisk sammensværgelse -
- skabt af Hallmark-koncernen. Og at hvis Jesus levede i dag -
- ville han være i Nicaragua for at mobilisere sandinisterne. Bed løs.
Corbit.
Kære Gud... Tak for maden og selskabet.
Reese lader til at være okay. Det er rart, at hun er her.
Og tak for et dejligt hjem. Amen.
Vil du have?
- Salat? - Ja tak.
- Dine bryster er lækre. - Det glæder mig, du kan lide det.
- Hvordan gik spillet? - Han gik til den i dag.
Men vi skal have en ny driver og en fire-kølle.
- Er det noget, du kan klare? - Vi bestiller en fra kataloget.
Don, du har ikke rørt din mad.
- Fik du kigget på bilen? - Filteret er gammelt.
- Jeg skifter det i morgen. - Corbit er en skrap mekaniker.
Førhen reparerede han speedbåde.
- Evinrude påhængsmotorer. - Og han er også musiker.
- Hvad er du i gang med nu? - Noget nyt.
Han var med i et kristent rockband i Flint.
- Hvad var det, I hed? - Punching Pilot.
Jeg forlod bandet, fordi de ville spille skaa.
Så jeg forlod det.
Reese, vil du give mig kartoflerne?
Tak.
Værsgo.
Du er nødt til at spise, Don.
Jeg skal låne bilen.
- Hørte I? Jeg skal bruge bilen. - Har du kørekort?
- Selvfølgelig. Hvor er nøglen? - Hvor skal du hen?
Ingen steder. Jeg skal bare klare hjernen. Må jeg få nøglen, Shelly?
- Den sidder i bilen. - Tak.
- Hvad skal du have? - En Jameson med is.
Det bliver tre dollars.
Tak. Hvor er du fra?
- Her... oprindeligt. - Født og opvokset?
- Hvor bor du nu? - NeW York.
Hvor en fadøl koster fem dollars, og man får en dollar i drikkepenge.
Medmindre det er en europæer, for de giver ikke drikkepenge.
- Og de går i lækkert tøj. - Så du er også bartender.
Så kom her, hvis du kan lide billig Whisky eller en god åben scene.
Onsdag aften klokken ni.
- Hvad hedder du? - Reese.
- Jeg hedder Brian. - Hyggeligt at møde dig.
- Brian... - Ja.
Ved du, hvor jeg kan skaffe noget her i nærheden?
Jeg går ud fra, du ikke mener football-billetter.
- Absolut ikke. - Beklager. Jeg kan ikke hjælpe.
Crack-kokain... Det har jeg set i en tv-serie.
- Crack gør en helt gak. - Flot rim.
- Banker du aldrig på? - Undskyld.
Vil du høre musik? Jeg har et fedt lydanlæg i kælderen.
Ikke lige nu. Jeg er ret træt, Corbit.
- Måske en anden gang. - Du behøver ikke.
- Du har nok vigtigere ting for. - Jeg vil gerne. Bare ikke nu.
- Hør... bruger du eyeliner? - Hvad?
- Godt... så ses vi senere. - Okay. Godnat, Corbit.
Godnat, Reese.
Hej...
Jeg har lagt rent betræk på din seng, og der er et uldtæppe i kisten.
Det bliver koldt om natten, og Don sparer på varmen.
Det ved jeg. Jeg har boet her i 18 år.
- Og hvor er mit vattæppe? - Jeg er ved at vaske det.
Du læser meget.
Når man vokser op i et hus med nymarxistiske arbejdsnarkomaner -
- bliver Nancy DreW hurtigt ens bedste ven.
Må jeg spørge dig om noget? Konkurrerede de med hinanden?
Egentlig ikke. De lavede forskellige ting.
Han skriver litterære mareridt om universitetsstuderende -
- der hiver Uzi'er frem i People's Park.
Hun skrev om middelklassefolk i post-IBM provinsbyer.
Din mor skrev sin del af litterære mareridt.
Det var pseudolitterære kærligheds- historier forklædt som social satire.
Det ved du bedre end mig. Jeg har læst alle deres værker.
- Men jeg var ikke til stede dengang. - Men det er du nu.
Ja.
Og jeg har aldrig set nogen lide over hver sætning, som han gør.
Som lærer prækede han altid hurtig komposition -
- med fingrene nede i tasterne, som om fiktion var en slags sport.
At hive et afsnit ud af ham nu svarer til at trække et klaver op af en sø.
- Har han vist dig, det han skriver? - Jeg måtte købe alle hans bøger.
- En interessant barndom. - Ja.
At kappes med to skrivemaskiner om opmærksomhed giver ikke selvtillid.
- Og nu er du skuespillerinde? - Hvad mener du med det?
Det er bare interessant. Det med opmærksomheden.
- Shelly. - Ja.
- Hvor gammel er du? - 23. Hvorfor?
Jeg skulle bare regne lidt, hvis du nu knepper min far.
- Kan jeg hjælpe? - Ja, det håber jeg.
Jeg hedder Dean Gerald. Jeg har camperet ved White Fish Point.
Jeg hørte, at romanforfatteren Don Holdin bor her.
Er du en af hans tidligere elever?
Jeg går på et forfatterkursus på loWa Universitet.
Mr. Holdin var gæstelærer der for et par år siden.
Jeg gik der ikke selv, men jeg har hørt om det.
- Så du har aldrig truffet ham? - Jeg er bare en fan.
- Undskyld mig, Reese. - Hvad fanden...?!
- Det er et skidedyrt kamera. - Det er forbudt at fotografere her.
- Okay. - Mr. Holdin er lige udløbet.
Udløbet...? Er han død?
Han har officielt afsluttet alle jordiske ærinder.
Han kan ikke tale om det, så forføj dig væk, før jeg pågriber dig.
Er det forstået? Og jeg kan karate. Jeg har flere bælter.
Okay, jeg går nu.
Men hvis nu mr. Holdin beslutter at genoplive sig selv -
- og officielt genoptage sine jordiske ærinder -
- vil du så give ham det her?
Det er et harmløst fanbrev.
Hvis der sker en officiel genoplivning, skal jeg sørge for, at han får det.
- Leder du efter noget særligt? - Du skræmte livet af mig.
- Den kasse rummer Dons intervieWs. - Kald ham ikke Don i mit påhør.
Så ser jeg ham på en sWinger-strand i tætsiddende badebukser.
Don kræver, at hans elever bruger hans fornavn.
Du finder kun nogle royalty-opgørelser og skattepapirer.
Hvorfor får jeg gåsehud ved tanken om, at du er hans påhæng?
- Det er ikke mig, der snuser rundt. - Jeg snuser ikke. Det er mit hus.
Du voksede op her. Du døjede med al elendigheden ved at være datter -
- af to selvoptagede geniale kunstnere.
Så stak du af og så dig aldrig tilbage.
Har han fortalt dig det? At jeg bare stak af?
Har du ikke selv en familie, du kan analysere?
Jeg ser dig som et enebarn i et enormt lukket palæ med tårne.
Din far spankulerede rundt i tennistøj. Din mor spillede badminton i haven.
Tag hjem til Narnia, eller hvor du kommer fra, og lad min far være.
Rent faktisk, Reese, er jeg enebarn, og min far spillede en del tennis.
Og min mor fik kager og te hver dag efter et udmarvende spil kroket.
Men hvis du vil vide det, voksede jeg op i en treværelses i Shepherds Bush.
Og selv om det ikke rager dig en skid, er mine forældre døde.
Når du finder ud af, hvad du leder efter, så giv mig besked.
Måske kan jeg hjælpe dig.
- Hvad laver du? - Arbejder.
Hvad er den til?
Så mr. Holdin kan komme ind i huset uden at gå udenfor.
- Er der sket noget? - Hvad mener du?
Det med at gemme sig i garagen. Har nogen skræmt ham?
Lkke så vidt jeg ved. Han kan bare bedst lide at være inden døre.
- Kender du noget til dem her? - Det er Shellys.
- Er hun syg? - Hun var, men hun taler ikke om det.
- Skal vi hænge ud efter middagen? - Gerne.
Fedt nok.
Reese... jeg er ikke politimand eller sådan noget -
- men det er altså ulovligt at tage andres receptmedicin.
Hej...
- Hej, Reese. - Hvad laver du?
Jeg er ved at vågne.
Er du okay?
Ja. Jeg er bare lidt svimmel.
Gider du give mig min bourbon?
- Hvad er dine planer for i dag? - Jeg tager nok ned til søen.
Tag godt med tøj på.
Far...
Efterlod mor mig noget?
Angående penge fra boet hører du nok fra advokaten.
Jeg mente ud over pengene.
Onkel Dick sendte den kasse for et par måneder siden.
Jeg har ikke kigget det igennem, men værsgo.
- Hvad er der i den? - Gammelt bras.
Corbit sagde, at Shelly har haft helbredsproblemer.
- Hun havde det temmelig skidt. - Hvad fejlede hun?
Betændelse i livmoderen. Lægerne prøvede en masse ting.
Intet virkede, så hun fik fjernet livmoderen.
Hun havde ingen andre end mig.
Hun er en sød pige. Giv hende en chance.
Jeg vil altid elske dig, Mary
Der står mad til dig i ovnen.
- Har vi stadig en aftale senere? - Er der noget galt?
I hvilket værelse gjorde hun det?
Den samtale bør hellere vente.
Hvilket værelse?
Ti stille, Shelly. Hvilket værelse? Kælderen? Badeværelset? Sig det.
Værelset ovenpå. Om natten fandt jeg hende på en knage på døren.
Hun brugte et slips.
Det er Rob. Læg en besked.
Hej...
Hejsa.
- Den spillede mor. - Ja.
- Men i en anden toneart. - Det lød godt.
Jeg skal arbejde.
Far... er du vred på mig eller noget?
- Jeg er bare lidt skuffet. - Hvorfor?
Det ved jeg ikke...
Det havde været rart, hvis du var kommet til begravelsen.
Hun var ikke perfekt, men hun var din mor.
Er det, hvad hun var? Min mor.
Kvinden der behandlede mig som en kuriositet hele mit liv.
- Hun led. - Så hun led?!
Vi led sgu alle. Huset her var et stort lidelsesmuseum.
- Vi gjorde vores bedste. - Jeg har ret til at være skuffet.
Hvor mange gange, så I mig spille skuespil...? En gang.
En gang i 7. klasse, hvor jeg spillede Wendy i Peter Pan.
Og du måtte vække mor, da tæppet gik.
- Jeg blev sgu væk fra begravelsen. - Du skal ikke bande... Hold så op!
Hej, Reese.
Er du en skide bøsse?
- Gud er min medpilot. - Så Gud er din medpilot?
Jesus elsker mig, og han elsker også dig.
Corbit... Don har lige spurgt efter dig.
I din mors tredje brev taler hun om at begå selvmord.
At drukning ville være for rædselsvækkende -
- og at en kugle gennem hovedet ville være noget svineri.
Hun var i St. Louis og arbejdede på sin anden roman.
Din far svarer, at han ville gøre alt for, at det ikke skulle ske.
Han ville tage et fly om nødvendigt.
I det næste brev skrev hun, at hun havde det bedre -
- og ikke længere tænkte på selvmord.
Og at hun havde en ny ide til en roman.
Må jeg låne en cigaret?
Det hedder St. Louis.
De senere breve, især fra nr. 77 frem til 123...
...er mindre lidenskabelige.
De tangerer nærmest bitterhed og måske endda jalousi.
Fra 130 går de over i to-tre intetsigende halve sætninger.
Og så hører de op.
Vil du udgive dem?
Det ved jeg ikke, Shelly.
Jeg håber, det er det værd.
Tak for cigaretten.
Shelly... Jeg fandt dem her under min seng.
Tak.
Hvis det ikke var for din far, havde jeg aldrig klaret den.
På sin egen stille måde holder han meget af andre mennesker.
Jeg tror, han gerne vil lære dig at kende.
Det vil nok tage noget tid.
Tak for dem her.
Far... er du okay?
Lad mig være.
Kan vi ikke snakke?
Gå din vej.
- Er du okay? - Ja.
Kan du knytte hånden?
Ja, sådan.
- Gør det ondt? - En smule.
Corbit, jeg er ked af det, der skete i går aftes.
Ja, det var ret underligt.
- Hvad med din eyeliner? - For Adam Ant-agtigt.
- Jeg syntes, det så sejt ud. - Jaså?
Ja, det klædte dig. Du lignede en jærv.
- En jærv...? - Ja, jærve er fede.
Ja, de er fede.
Der er en bar inde i byen med åben scene onsdag aften.
The Great Notch Inn. Tag derhen og spil en sang.
- Jeg ved nu ikke rigtig. - Hvorfor ikke?
Over for andre mennesker sker der noget for mig -
- når jeg skal spille og synge på samme tid.
- Hvad sker der? - Jeg låser fuldstændig.
Hvis jeg er alene, går det, eller hvis jeg bare spiller eller synger.
Men når jeg gør begge dele, går det galt.
Hvad gjorde du så, da du var med i Punching Pilot?
Jeg var deres rytmeguitarist.
De bad mig træde frem, men det var en katastrofe.
- Hvad skete der? - Der gik lort i det.
Undskyld ordvalget. Jeg låste fuldstændig.
De afbrød koncerten, og så sparkede jeg trommeslageren.
Han var en rigtig Black Sabbath-Wannabe.
Vi kom op at slås, og jeg brækkede kravebenet på ham.
Så de smed mig ud af bandet.
Det var noget værre rod.
Jeg har aldrig stået på en åben scene før. Det er skræmmende.
Jeg synes, du skulle prøve. Man lever jo kun en gang.
- Shelly ville garanteret komme. - Tror du?
Ja, jeg tror. Jeg ville komme.
Fedt nok.
- Karate... - Karate.
Det får mig til at slappe af.
Du kan være helt rolig. Jeg er pacifist.
- Må jeg gøre dig selskab? - Ja.
- Hvor langt plejer du at løbe? - Ca. Tre kilometer med lidt held.
Jeg er vist ikke på toppen mere.
Skal vi løbe om kap mellem telefonpælene?
- Er du sikker? - Ja, det er okay.
Hvis jeg får et hjerteanfald, er det din skyld.
Vi går videre. Den næste er Corbit.
Kom herud, Corbit.
- Hvor er du fra? - Oprindeligt Pontiac.
Men jeg har boet her i syv måneder nu.
Velkommen til Great Notch Inn, hvor held og kærlighed er beslægtet.
Ikke også, venner?
- Hvad vil du spille i aften? - "I Can't Tell You Why" af Eagles.
Det lyder herligt. Giv Corbit en stor hånd.
Det er en prøve... en, to.
Det er en prøve. En, to, tre... 17-18...
Det var bare for sjov.
Før jeg starter, vil jeg gerne tilegne Reese denne sang.
Undskyld.
Plan B... et øjeblik.
Se os nu li', skat, opp' hele natten
flår vor kærlighed itu
Er vi ikk' de samme to -
- som leved' i mørke
hver gang jeg vil gå min vej
får noget mig til at vende om
øg jeg ved ikk' hvorfor
når vi bli'r gale er det forkert
jeg bli'r øgså ensom
bliv nu ikk' nervøs
bliv ej fanget i din lille verden
for jeg elsker dig
der' intet galt for mig at se
vi gør det sværer' end det er
jeg ved ikk' hvorfor
Det var fedt, Corbit. Jeg er meget stolt af dig.
- Tak, Shelly. - Og din plan B var genial.
Sådan.
- Tak, Reese. - Det var fantastisk.
Jeg skal lige sige godnat til min far.
Far?
Far...
Far!
Vågn op, far.
Hvorfor gjorde du det? Vågn op. Kom nu.
Ms. Holden... dr. Staley. Pete Staley.
Vil du komme med et øjeblik?
Hans hjerte stoppede ikke. Sovemedicinen virker forsinket -
- så han fik aldrig en stor nok dosis til at opnå den ønskede virkning.
- Bliver han rask igen? - Han får ingen varige men.
Han funktioner er normale. Han har et stærkt hjerte.
Vi giver ham væske intravenøst.
Vi ringer, hvis der opstår komplikationer i nat.
Golf En roman af Don Holdin
Han var oppe tidligere. Han mumlede og faldt i søvn igen.
Hans vitale funktioner er gode.
Tryk på knappen, hvis I behøver noget.
- Hvor længe har du været her? - Et stykke tid.
- Er der noget, du vil have? - Jeg er tørstig.
Tak.
- Vil du have mere? - Nej, men gerne en cigaret.
Også mig, men vi starter bare alarmen.
- Hvad er det? - Det er din roman.
- Jeg gravede den op i baghaven. - Corbit skulle holde den gemt.
- Hvor meget har du læst? - Jeg er halvvejs igennem.
Det er første gang, jeg ser noget af dit i manuskriptform.
- Fejlene er ret charmerende. - Jeg staver som en gorilla.
- Er den dårlig? - Nej, den er virkelig anderledes.
- Du tager ikke pis på mig...? - Nej.
Shelly mener, den grænser til det sentimentale. Er den sentimental?
En smule, men det er en kærlighedshistorie.
- Synes I, jeg er blevet blød? - Helt klart.
Det, jeg sagde forleden aften... Jeg er virkelig ked af det.
- Det var urimeligt. - Vi lavede noget lort, Reese.
I gjorde jeres bedste... som du selv sagde.
- Hvorfor var hun egentlig hjemme? - Hun var vist ensom.
Vi var begge ensomme.
Jeg tænker hele tiden på hende.
Kom her.
- Hold nu op. - Okay.
- Har Corbit og Shelly det godt? - De har det fint.
De er ude i venteværelset. Skal jeg hente dem?
- Bliv. - Jeg føler, at jeg belejrer dig.
Okay.
Når du har læst den, så giv mig din mening.
- Lover du mig det? - Ja.
Hej, Corbit.
Hej, mr. Holdin.
- Hvordan går det? - Jeg er lidt træt.
Vi ville bare hilse på dig.
Til Mary, mit livs kærlighed
Nogle gange om natten vågner jeg til lyden af et tog.
Det brager gennem lejligheden.
Til tider føles det, som om det løfter mig ud af sengen.
En øredøvende torden, og så stilhed.
Jeg er alene, Exley.
Alene i en by, som får folk til at føle sig gamle og brugte.
Men jeg er heldig. Selv i den mørkeste stund -
- lykkes det mig altid at klare den.
- Flot forestilling. - Tak, Ben. I lige måde.
- Tak for Zippo'en. - Og tak for blomsterne.
Fanbreve.
En roman af Dan Holdin
Til Reese på premiereaftenen:
Gid jeg kunne være der. Jeg tænker på dig... kærlig hilsen, far.
Hejsa... Jeg troede, du var rejst.
- Tak. - Tillykke.
- De gav dig en billet, ikke? - Ja. De tog det helt roligt.
- Du var god. - Tak.
- Har du lyst til at gå? - Ja, lad os gå.